ШИЛЕН УДО
Как е водата? Приятна ли е?
Толкова е просто!
Не мога и да ти опиша кoлко е гореща.
Дори допира ми беше взет от демоните.
Че това не е ли хубаво?
Няма да усещаш дали е студено или топло.
И ти си един.
Просто, а.
Ако не мога да усещaм студа или топлината,
мога да получа топлинен удар или да замръзна от студ,
без да усетя.
Грешка...
Огромни са.
Дороро.
Какво?
Внимавай.
Има много по-големи, готови да изядат и човек.
Изяш или те теб ще изядат.
Какво ще кажеш за това.
Като че ли великия Дороро ще се остави да го изядат рибите!
Помощ, бате, Ще ме изяде!
Невъзможно!
Побързай или ще ме изядат!
Успокой се, Дороро!
Хванал си се в капан за риба.
Изкaрай ме, бате!
- Боли! - Стига се мърда.
Ще се затегне още повече.
- Боли! - Казах да спреш?
Ще трябва да го отрежа.
Не става. Направено е от желязо.
Катаната ми не може да го отреже.
И какво ще правим тогава?!
Може би ако намеря ножовка...
Добре, ще отида да потърся някоя къща.
А ти облечи. Ясно ли е?
Кога ще се върнеш?
Не знам, но приказките няма да решат проблема.
Внимавай да не замръзнеш.
Няма и една къща.
Каква е тази планина?
Надявам се да не замръзне.
Стар храм...
Монахо! Има ли някой тук?
Не изглежда да е изоставен.
Има прекрасна статуя тука.
Кой е тук?
Дошъл си да служиш на бога ли?
Не, аз съм пътешественик.
Пътешественик, а?
Мога ли с нещо да ти помогна?
Приятеля ми се хвана в капан в реката.
Да имаш случайно ножовка.
Усещам демонска аура.
Трябва да се извиня.
Копана е мой.
Казвам се Шикен Уду.
Будист да залага капани?
Какво виждаш живея в планината.
Дори и на монаха му трябва храна.
Понякога нямаме избор.
Нами Амида Бицу.
А какъв човек е приятеля ти?
Дете, момче на шест.
Храматът ти се е напълнил с плъхове.
Засега да тръгваме преди приятеля ти да се спече.
Да побързаме.
Побързай, бате. Чувствам, че сърцето ми ще спре.
Излезе студен вятър.
Бате!
Побързай.
Доста заобиколен маршрут.
Пътя, по който дойдох бе по-кратък.
Но това е прекия път.
Виж, реката се вижда.
Да не печелиш време?
Какво каза?
Извини ме!
Дороро!
Няма го!
Дороро!
Къде си, Дороро?!
Сигурно се измъкнал и се е скрил някъде?
Няма как да освободи ръката си.
Някой го е освободил от капана и го отвлякъл.
Къде го скри?
Какво намекваш?
Защо не покажеш истинската си форма?
Нарочно ме заблуди с дългия път, за да вземеш Дороро.
Не съм тъп.
Абсурд! Никога не бих...
Не можеш да скриеш демонската си миризма от мен.
Направо вониш на демон.
Наи-накрая се показа!
Рибешка смрад!
Земята се повдигна тук.
Като че ли някой е минал отдолу.
Знаех си!
Покажи се, монахо!
Дороро!
Кой си ти?
Дърваря. Дърваря то селото.
Чух вик от изоставения храм и затова дойдох тук.
Изоставен храм?
Значи никой не живее тук?
Да, празно е от десетилетия.
Както виждаш се разпада.
Сигурно си пътешественик.
Не знаеш ли за храма?
Не! Да не би да има някаква история?
Ела с мен за момент.
Тъй като храма е на върха на планината,
човек може да се огледа навсякъде.
Перфектен е за крепост.
Един ден дошъл генерал и решил да построи крепост.
Донесе огромна армия на върха.
Нареди на свещеника да събори храма.
Но свещеника не се съгласил.
Ако храма бил заменен с крепост,
селата щели да се превърнат във военна точка.
И свещеника му се противопоставил.
Генерала се ядосал и го заровил жив.
Свещеника била така мил, че дори и мишките и невестулките го обожавали.
Жертвал се за селяните.
Бил невероятен човек.
И когато генерала решил да събори храма,
бил нападнат от цял рояк мишки, жаби, видри и кокарджи.
Пипнали даже и самураите.
Оттогава никой не доближава храма.
А тялото му било погребано тук.
Вони на демони.
Ядосан ли си свещенико.
Какво си мислиш, че правиш?!
- Ще бъдеш прокълнат! - Не ми пука.
Това нещо не му трябва.
Ужас!
Ще те накажа...
Тук съм, за да накажа тези, които оскверняват планината!
Свещенико!
Аз сим Хякимару! Мога да чуя гласа на демоните!
И ще ги избия всичките!
Върни, момчето което беше с мен!
Каква наглост.
Разбрах за теб.
Слял си се с духовете на животните,
прераждайки се в демон!
Никой няма да стори крепост тук!
Знам.
Но ти си демон.
Затова изяде приятеля ми!
Нямам избор.
Приготви се, демоне!
Невероятния меч наследен от баща ми.
Знай, че няма на къде да избягаш.
Ще те открия и ще те довърша.
Няма да ме изядете така лесно!
Готов съм за бой.
Какво има? Защо се спотайвате
Яжте ме де!
Няма да те изядат така лесно.
Какво?
Домона?
Аз съм свещеника на храма.
Мухлясал дърт поп!
И то малоумен на всичкото от горе!
Твоя приятел е доста силен.
Батко е специалист в трепането на демони.
Ще те използвам, за да го примамя.
Какво? Парче скрап!
Батко няма да се хване в капана ти!
Малоумник!
Ще видиш ти как ще ти резне главата!
Тук е.
Дороро!
Главата на статуята!
Да не би да е...
Сигурно е вътре.
Дороро!
Не слизай тук! Бягай!
Това е капан!
Спокойно!
Ей сега идвам!
Недей!
Казах недей!
Как си, бате?
Падна точно в капана му.
Най-накрая те пипнах!
По-точно това са мои думи.
Дръжте ги!
Обърнаха си гъзовете към нас.
Не дишай! Това е отровен газ!
Каква воня!
Кой пък е тоя?
Точно по план!
Сега е нашия шанс.
Да ги опечем!
Харесва ли ви, а?
На ви!
Лошо.
Ти си пръв, Дооро.
Добре!
Ръката ти се запали
Добре, да напалим още дърва!
Ще се опекат хубавичката!
- Запуши я с тревата. - Тъй вярно!
Дърварю, разчитам на теб.
Ще ги посрещна при паметника.
Излезте!
Няма на къде да бягаш.
Добре.
Гадина мръсна!
Притиснах те в ъгъла.
Фигурата се казва "Доко" и има силата да запечатва демони.
Батко идва!
Дороро! Демона идва!
Бате!
Добре съм, Дороро.
Благодаря ти господи.
Не мога да повярвам, че жреца се е превърнал в демон.
Каква ужасна история.
Наму Амида Буцу.
Кости на Мишки, видри, къртици, жаби...
Това е истинската форма на свещеника.
Чувствам се зле, той е искал само да защити планината.
Пари!
Ръцете ме болят!
Батко!
Как само си се изгорил!
Изгорени? Добре че знам какво да направя.
Ела при мен.
Радвам се, че съм си върнах допира, но това наистина боли.
Ще направим почетно погребение за свещеника.
Пазете се.
Добре.